Ukrainian subtitles (approx 4 second re-synced vers) (moviesbyrizzo)
Ти палиш, як і раніше?
Ні, я вже застарий для цього.
Тримай.
Тобі потрібна сумка?
Ти що, машину купила?
Ні, тільки позичила.
Що це?
Нічого.
Я страшенно змерзла.
Так.
Що з тобою?
Зап'ясток болить.
Давай я. Ти теж не молодшаєш.
Поглянь, я проходжу?
Так, усе гаразд.
Стій! Стій! Що ти коїш?
Секрети минулого
Дівчата знають, що я приїхав?
Ні.
Ти їм не сказала?
Я боялася, що ти знову надуриш нас останньої миті....
Увімкни четверту.
Я вже тут, тож скажи їм. Хочеться їх побачити.
Зараз і побачиш.
Де ж?
Ми зараз заберемо Люсі, а потім поїдемо додому.
Ти не зняла мені номер?
Ні.
Ми ж домовилися!
Я не була впевнена, що ти приїдеш.
Як це розуміти?
Я не була впевнена.
Послухай, минулого разу дещо сталося. За два дні до поїздки!
Облиш. Не виправдовуйся, це добром не закінчиться.
І все через те, що одного разу я не приїхав?
Ні... Причин багато.
Дівчатка тобі страшенно зрадіють.
Я не хочу вам заважати.
Ти аніскільки не завадиш.
У будь-якому разі, тобі треба зайти за валізою, коли її привезуть.
І переодягтися, бо застудишся.
Я зробив коло, щоб штраф не здерли. І що?
Вона пішла.
Вона знала, що ти за нею заїдеш?
Їдьмо.
Ти запізнювалася, і вона вирішила піти додому сама.
Це не вперше. Вчора вона прийшла об одинадцятій.
У цьому віці всі діти такі. Це нормально.
Ні, ненормально!
У чому річ?
Вже два місяці вона мене мучить.
Може, ти з нею поговориш?
Раптом зрозумієш, що з нею.
Якщо вона ще пам'ятає, хто я такий.
Вона дуже тебе любить.
Навіть тепер?
Куди ти? Нам праворуч!
Я замислився.
Ти просто все забув.
Просто думав про інше.
Марі-Анн!
Що?
Не залишай це у машині. Загубиться.
Люсі повернулася?
Ні.
Фуаде, я старалася, а ти все зіпсував.
Тягни сильніше.
Не можу!
Ні, не так!
Спочатку один бік, потім інший. Зараз покажу...
Дивіться... Це надягаємо сюди... А це сюди. Готово.
Ланцюг зовсім сухий, нам потрібне мастило. Знаєш, де його узяти?
Раніше воно зберігалося у комірчині у комоді.
Ахмаде!
Так.
Леа, дівчинко моя... Все добре?
Як виросла, моя пташечко!
Доброго дня, мсьє!
Твій приятель мене недолюблює. Як його звуть?
Його звуть Фуад.
Доброго дня, Фуаде! Як життя?
Іди сюди, Ахмаде! І ти, Фуаде!
Забери свої речі зі спальні. Мерщій!
Його немає у комірчині.
Отже, поки мене не було, все змінилося.
Мастило є у машині мого батька.
А куди поділася етажерка? Стара дерев'яна?
Ми її переставили.
Он як? На ній стояли мої книги.
Всі твої речі лежать у комірчині. Фуаде, перенеси свої речі нагору.
Не хочу нагору.
Що?
Не хочу нагору!
Роби, що я кажу.
Фарба свіжа, не забруднись!
Раніше колір був кращим. Ти так не вважаєш?
Ремонт не закінчений. Я покинула його через руку...
Дочекалася б мене. Я би все зробив сам. Щоб не нудьгувати.
Я думала, що ти житимеш у готелі.
Давай я.
Ой, гаряче!
Пробач.
Дякую, досить.
Точно?
Тримай ключі.
Дякую.
Твій одяг нагорі. Переодягнися, бо захворієш.
Що ти тут робиш?
Іди. Поспиш нагорі, а Люсі тут.
Люсі, передзвони, будь ласка. У мене для тебе сюрприз...
Це тимчасово, поки Ахмад тут. Давай швидше.
Мене це бісить.
Там, перед будинком, машина твого батька?
Так.
Ти живеш тут?
Так.
Разом із батьком?
Так.
І давно?
Від початку навчального року.
Гаразд, не мучся. Можеш спати внизу, на своєму місці.
Морока! То нагору, то вниз.
Що?
То вгору, то вниз.
Вибач.
Ти чому спустився?
Він мені сказав. Сама запитай у бороданя...
Внизу немає місця для трьох.
У тебе хтось є?
Так.
Ти мені не казала.
Як це? Я написала тобі е-мейл.
Коли?
Я точно не пам'ятаю - коли. В одному з багатьох.
Я жодного не отримував.
Чому ж ти написав, що хочеш жити у готелі?
Щоб тобі не заважати.
Я тобі написала.
Я не отримував листа.
Ти не здивувався, що я попросила тебе приїхати і оформити розлучення?
Він знає, що я тут?
Так.
Тоді я пішов.
Він не прийде, поки ти тут. А якщо захоче, то обов'язково попередить.
Коли ти відправила того листа?
Не пам'ятаю.
Він має бути у тебе у «Відправлених».
Так, мабуть. Хочеш, щоб я тобі показала?
Я просив тебе забронювати мені номер.
Минулого разу я так і зробила, але ти не приїхав.
Довелося скасувати бронь.
Ти багато заплатила?
О котрій я маю завтра бути у суді?
Я думала, що ти залишишся поговорити з Люсі.
Коли вона повернеться?
Не знаю.
Нічого, зустрінуся з нею завтра.
Я сподівалася, що ти хоча б раз у житті дотримаєш обіцянки.
Я нічого не обіцяв.
Мені почулося. Вибач.
Фуаде, чому ти не дивишся під ноги?
Ви знаєте, що я драю будинок, як проклята?! Вам на це наплювати?
Фуаде, я з тобою розмовляю!
Поглянь на мене!
Ми ось це шукали...
А мені плювати!
Повернися!
Ти! Повернися назад!
Фуаде, повернися!
Я хочу додому! Відпусти мене!
Припини!
Іди сюди!
Відпусти!
Заспокойся.
Я хочу додому!
Ти мене допік!
Досить! Припини!
Відпусти! Відпусти!
Поглянь, що ти накоїв.
То й що?!
Припини!
Вгамуйся, Фуаде!
Відпусти! Відпусти! Я хочу додому!
Прошу, заспокойся.
Ні!
Пробач мені.
Ні!
Пробач!
Можеш не вибачатися!
Відпусти, сказав!
Прошу тебе, Фуаде...
Ти мені не матір! Ні!
Прибери руки!
Припини! Фуаде, припини!
Відпусти мене!
Досить!
Що ж це таке?!
Відчини!
Я хочу до себе додому!
Іди, запізнишся.
Я сама приберу.
Я допоможу.
Я сама.
У тебе рука болить.
Ні, я сама! Давай.
Ти ж збирався йти.
Я вирішив дочекатися Люсі. А там подивимося.
Іди.
Леа, можеш принести мої туфлі?
Відчини двері!
Швидше!
Відчиняй! Я все одно втечу!
Відчини двері!
Подивишся за ними?
Звичайно.
Дякую.
Відчини!
Я зламаю ці двері і втечу! Відчиніть двері!
Фуаде, та досить.
Відійди назад, я відчиню двері.
У чому річ?
Куди ти?
Зажди.
Відпусти.
Зачекай!
Відпусти!
Я тебе відпущу!
Відпусти!
Відпущу!
Тільки скажи, куди ти підеш. Фуаде, заспокойся!
Скажи, куди ти підеш. Куди, Фуаде?
Я хочу піти.
Куди?
Додому.
А де твій дім?
Далеко, у Парижі, пішки не дійти.
Стули пельку! Тебе ніхто не кликав!
У цьому будинку так не розмовляють. Ти зрозумів?
Іди, Леа, нам треба поговорити.
Що з тобою, Фуаде?
У чому річ?
Я хочу піти.
Зателефонувати до тебе додому?
Там нікого немає.
Чому ти образився? Бо вона тебе насварила?
Але ти теж не янгол. Узяв і перевернув фарбу. Накоїв лиха.
Хіба не ти перевернув відро?
Це не через фарбу.
Тоді через що?
Це через мене? Хочеш, щоб я забрався?
Доброго дня, мадам!
Доброго дня!
Як справи?
Нормально.
Його літак запізнився.
Він приїхав?
Так.
Тримай.
Де машина?
Ось там.
Де?
Там.
Не залишай це у машині, загубиш.
Ти був у лікарні?
Так.
Як вона?
Без змін.
Фуад не з тобою?
А що?
Він телефонував, щоб я його забрав. Не хоче там залишатися.
Я зірвалася на нього. На них обох.
Увечері я заберу його додому.
Не роби з мухи слона!
Він ніколи про це не просив.
Просто я дуже розгнівалася!
Я вже пообіцяв йому.
Гаразд, я помилялась. Ввечері ми помиримося.
Якщо захочеш прийти, спочатку зателефонуй.
Привіт!
Кукурудза! Гаряча кукурудза!
Що-що?
Гаряча кукурудза!
Фуаде, припини!
Іди сюди. Ось, віднеси йому. Обережно.
Тримай!
Я не хочу.
Ти порізався, поглянь.
Я не порізався.
Фуаде, ти що?! Всюди кров!
Ахмаде, він порізав палець!
Так краще?
Люсі!
Ахмаде!
Як ти вгадала, що це я?
Я знала, що ти сьогодні приїдеш!
Люсі, маленька!
Хочеш добавки?
Ні, дякую.
Чого так? Облиш, не соромся.
Коли ще вам трапиться поїсти справжнє сабзі?
Хіба що вийдете заміж за симпатичних іранських хлопців.
А ти, Фуаде, одружишся з іранкою. Ти не проти?
Ще?
Ні, дякую.
А іранки, вони які?
Іранки? Такі самі, як я!
Жартую. Подивіться...
Ось так. Подобається?
Вони завжди так роблять?
Вони з бородою чи без?
Без.
Ти поїдеш в Іран з Ахмадом?
А як там?
Ти завжди так пізно повертаєшся?
Я тут тільки сплю.
Он як?
Мені просто більше ніде ночувати.
Чому ти не хочеш спати тут?
Ти чудово знаєш.
Ти ж сам завтра поїдеш до друга, аби не залишатися.
Це не мій дім.
А у друга - твій?
Мені тут незатишно.
Мені теж.
Не порівнюй! Мені не хочеться зіштовхнутися впритул
із нареченим моєї колишньої. Це нормально.
То вона для тебе "колишня"?
Так.
Маячня якась!
Чому?
Ти жив із нею багато років, а тепер вона просто "колишня"?
Але все змінилося. Ми розійшлися...
Допоможи мені.
Ти вже доросла і маєш зрозуміти.
Якщо я така доросла, нема чого мене повчати!
Я не збирався тебе повчати.
Мама попросила мене з'ясувати, що з тобою відбувається.
Вона чомусь вирішила, що ти мені розповіси.
Вона чудово знає, що зі мною відбувається.
Я не хочу приходити додому і бачити цього недоумка...
Люсі!
Присядь.
Він що, погана людина?
Не знаю. Мені плювати.
Чому ти назвала його недоумком? Що він тобі зробив?
Нічого. Йому нема чого тут робити.
Твоя мама хоче з ним жити. Вона має право жити, з ким хоче.
З ким хоче? Навіть якщо у нього є дитина і дружина у комі?
Мати Фуада?
А якщо мама вийде за іншого, буде краще? Це щось змінить?
Мені байдуже.
Отже, проблема не в ньому.
Відтоді, як я народилася, мама тричі міняла чоловіків.
І щоразу одне й те саме. Хтось приходить, живе кілька років і йде.
Ти з нею поговориш?
Про що?
Нехай вона зміниться.
Ви досі не спите? Фуаде, піднімайся нагору і лягай.
Ще дві хвилини! Будь ласка!
Дві хвилини.
Так!
Добрий вечір!
На добраніч.
Люсі! Можеш сьогодні поспати внизу?
Фуад поспить нагорі з Ахмадом.
Я залишив тобі поїсти, якщо ти не вечеряла.
Дякую.
Розігріти для тебе?
Ні, дякую. Де ти взяв приправи?
Ми з дітьми купили.
Ти завжди чудово готував.
Хоч щось не змінюється.
О котрій треба завтра бути у суді?
О дев'ятій.
Цю страву не їдять виделкою.
Тримай.
Ти з нею розмовляв?
Так.
І що ж?
А ти не знаєш?
Їй не подобається, що ти знову виходиш заміж.
Вона боїться, що він теж поживе тут недовго, а потім піде.
Можеш переказати їй, що це не той випадок.
Не впевнений, що зможу переконати її,
щоб вона була у захваті від твого заміжжя.
Я не прошу, щоб вона стрибала з радощів.
Я просто хочу знати, чого вона добивається.
Щоб ти не вийшла заміж.
Так, мені теж смішно.
Постарайся переконати її, перш ніж вирішити.
Я все вирішила.
Фуаде!
Що?
Якщо тобі там незручно, можемо помінятися.
Ні, дякую...
Я хочу в туалет.
Звичайно. Ходімо. Ходімо!
Усе гаразд.
Ти розмовляв з її лікарем?
Ні, тільки з доглядальницею.
І що вона сказала?
Стосовно чого?
Стосовно подряпин у неї на животі...
Що вони з'явилися після моїх останніх візитів.
Мабуть, це не пов'язано з візитами. Швидше - несвідомі рухи.
Чи тобі так хочеться, щоб вони були несвідомими?
Вибач, я не хотів.
Ти розумієш, що ти зараз сказав?
Так не можна. Верзеш дурниці, а потім просиш пробачення.
Що ти тут робиш?
Там темно. Я боюся йти нагору.
Навіщо тобі нагору?
Я сказала, що він спатиме з Ахмадом. Тоді дівчатка можуть спати разом.
Може, йому не хочеться спати з незнайомцем.
Збирайся, ми їдемо.
Вже пізно. Я хочу спати.
Ти сам просив забрати тебе.
Я залишаюся.
Ходімо, поспиш зі мною.
Залізай.
Ахмаде, кидай все, ми запізнюємося.
Раковина забилася.
Зачекає! Ми повинні бути рівно о дев'ятій! Діти, швидше!
Гидота!
Фу! Ахмаде! Фу!
Привіт!
Діти, ви як?
Нормально.
Привіт!
Самір.
Вибач, у мене руки брудні...
Знову засмічення?
Я його переміг. Залишилося прикрутити денце.
Можна мені чаю?
Ми висадимо тебе біля ліцею.
Не треба.
Ахмаде, ми поспішаємо!
Я закінчив.
Діти, виходимо! Перевірте свої речі.
Тут теча.
Вже давно.
Я казав, треба замінити трубу.
Залиш. Я зроблю.
Чуєш? Я полагоджу.
Гаразд.
Ти вже їв?
Ще не встиг.
Побачимося вдень?
А як же уроки?
Ахмаде!
Іду!
Можу прогуляти.
Ти о котрій звільнишся?
О першій.
Хочеш, я сяду за кермо?
Щось забула?
Ні.
Зачекай!
Війна! Ми атакуємо!
Це школа Люсі?
Так.
Нізащо! Бланш, убий їх!
Мамо, ти...
Вилазьте!
Діти, бувайте.
Бувай, Ахмаде.
До вечора, мамо.
Бувай, люба.
Бувай, мамо.
Стій. Що це?
Ходімо, Фуаде.
Біжіть.
Як ви познайомилися?
В аптеці. Він заходив час від часу за ліками для дружини.
А що з нею?
У неї депресія.
У чім річ?
А що?
Як це називається?
У моїй країні - посмішкою.
А у нас - насмішкою. Що смішного?
Так, він купував ліки у мене.
Сумуєш за нашими сварками?
Відповідай. Тебе смішить слово "депресія"?
Ти мене допекла. Я зараз вийду і полечу у Тегеран.
У тебе лише волосся посивіло, більше нічого не змінилося.
Не прийду в суд на розлучення, і подивимось, що ти робитимеш...
То що? Я виходжу?
Припини, ми запізнюємося.
Я виходжу?
Годі.
Серйозно, він тобі сподобався?
Спочатку скажи, наскільки це серйозно для тебе.
Інакше я би не залишила дитину.
Мадам!
Це жарт?
Ні.
Угода лише щодо особистих стосунків,
оскільки у даному шлюбі не було дітей.
Від імені подружжя оголошується, що мадам Бріссон
відмовляється від прізвища чоловіка і повертає своє дівоче прізвище.
Що стосується власності, мадам Бріссон зберігає будинок за адресою:
Серван, рю де Парі, 20.
Рішення набирає чинності 19 жовтня 2012 року.
Тобто відразу після закінчення цих слухань.
Пробачте.
Мадам, якщо не важко, вимкніть ваш телефон.
Пробачте.
Сторони зберегли за собою предмети особистої власності.
Решта власності була розділена за згодою.
Податки були попередньо сплачені кожною зі сторін.
Вартість розлучення буде оплачена кожною зі сторін у рівних частинах.
В іншому ця угода вичерпно описує наслідки вашого розлучення.
Тепер я повинен запитати вашої згоди.
Ваше рішення про розлучення залишається незмінним, мадам?
Так.
Мсьє, а ваше рішення про розлучення залишається незмінним?
Так.
У такому разі я оголошую розлучення таким, що відбулося,
згідно статті 230 Цивільного кодексу.
Я завіряю даний документ, який буде доданий до постанови суду.
Прошу вас вимкнути телефон.
Пробачте.
Марі, це я.
Знаєш, привезли валізу. Вона пошкоджена.
Я не знаю, зникло там щось чи ні...
Забирати її чи як? Передзвони мені.
Що?
А якщо щось зникло?
Багаж був застрахований?
Не знаю.
Що ви вирішили? Приймете валізу чи я відвезу її в аеропорт
і господар сам туди приїде?
Підпишіть, будь ласка. Ось тут.
Усе гаразд?
Так. А що?
У вас щось із очима.
Алергія на фарбу.
Міняйте професію!
Люсі! Люсі!
Ти як?
Перепрошую, звідки йде автобус на Тайріш?
Як ти?
Звідки ти узявся?
Ти не стежиш за новинами.
Коли ти приїхав?
Учора.
Без попередження, як завжди.
Дивись. Впізнаєш її?
Як вона виросла! Як справи?
Нічого.
Ви ще не снідали?
А для чого б ми ще сюди прийшли?
Вродлива дівчина!
Ти пам'ятаєш, як у дитинстві він привозив тебе на велосипеді?
Ні. Це не Леа, а Люсі.
Перепрошую, мадемуазель!
Ти і тоді їх плутав.
Сідайте, прошу вас.
А де Валерія?
Зараз прийде.
Твій друг тут.
Хто?
Ахмаде... Ахмаде!
Люсі! Привіт, Валеріє! Як ся маєш?
Привіт! Як ти?
Усе добре?
Я сумував за тобою.
Ти пам'ятаєш Люсі?
Маленька Люсі!
Вже не маленька.
Яка ти красуня!
Ви разом, як і раніше?
Так.
Дещо спільне не дозволяє нам розійтися.
Так довго? Що ж саме?
Кольори наших прапорів.
Що він сказав?
Твій чоловік верзе дурниці!
Що більше він говорить, то менше я слухаю.
Як твоя мама?
Добре.
Ви були у суді?
Так.
Отже, все закінчено?
Вже давно. Ти так само любиш равіолі?
У чім річ?
Знаєш, цей тип... Мені здається, що він гарна людина.
Але зараз він у відчайдушному становищі.
Лише уяви! Ця історія з дружиною, необхідність дбати про сина...
Як вона вийде заміж за одруженого?
Ти казала, що його дружина у комі.
Але вона жива. І не факт, що помре.
Він повинен сам все вирішити.
Знаєш, чому його дружина у комі?
Ні. Звідки мені знати?
Мама тобі не сказала?
Ні.
Спроба самогубства.
У неї була депресія?
Люсі, у чому річ?
Люсі, поглянь на мене! Ходімо на повітря.
Щось сталося?
Нам потрібно вийти.
Люсі, підводься... Люсі! Ходімо.
Відведи її в кімнату.
Знаєш, чому вона нікому не каже про самогубство?
Заспокойся, потім поговоримо.
Вона боїться, що всі дізнаються.
Про що?
Що причина всього - їхній роман.
Ти не можеш казати про це з такою впевненістю.
Особливо у твоєму віці.
Вчора ти казав, що я вже доросла.
Вибач.
Я не хочу, щоб вони були разом.
Гадаєш, це залежить від нас із тобою? Я тут взагалі ні до чого.
Якщо вони одружаться, ноги моєї не буде в цьому будинку!
Твоя мама вагітна від нього.
Ні, ти брешеш!
Зачекай!
Стій, я сказав!
Знаєш, чому вона до нього причепилася? Бо він схожий на тебе!
Марі, дістань у мене ключі.
Ні, звідси.
Добрий вечір!
Ти весь змок!
Так. На вулиці дощ.
Хочеш кави?
Я лише заберу валізу. Хочу встигнути на останній потяг.
Ось вона. Може, зачекаєш, поки закінчиться дощ?
Схоже, це надовго.
Люсі повернулася?
Ні. Обережно, фарба.
Валіза була пошкоджена.
Ти її друзям дзвонила?
Ні... Я їх замучила останнім часом.
Ти сьогодні з нею розмовляв?
Так. У тебе знайдеться мотузка, щоб обв'язати валізу?
У комірчині є ще кілька валіз. Можеш взяти будь-яку...
Діти сплять?
Ні.
Увімкни світло, будь ласка.
Поклич дітей, хочу вручити їм різдвяні подарунки.
Фуада теж?
Так, звичайно.
Ти про нього не знав!
Я купив йому подарунок сьогодні.
Прошу, не даруй йому нічого.
Чому?
Він завинив і заслужив покарання.
Леа теж у цьому брала участь. Якщо карати, то обох.
Я відповідаю лише за сина.
Що вони накоїли?
Вони без дозволу шукали подарунок у твоїй валізі.
Але подарунок на місці!
Це я його повернув. Не можна просто взяти і забути таке.
Валіза була відкрита, вони не стрималися. Нічого страшного.
Вони вибачаться.
Тоді вони все життя думатимуть, що їм все зійде з рук!
Але я вже сказав їм, що привіз подарунки. І не можу вдати, що їх немає!
Може, забудемо про це? Я їх вже вилаяла.
Я просто попросив.
Добрий вечір!
Добрий вечір, діти!
Ні-ні. Спочатку обоє попросіть вибачення.
Я прошу пробачення.
А ти?
Я не рився у його валізі.
Але ти був з нею у цей час?
Я не брав подарунок.
Це неважливо! Ви були разом. І ти мав зупинити її.
"Прошу пробачення".
Прошу пробачення.
"Прошу пробачення".
Прошу пробачення.
Поглянь на дядю. "Прошу пробачення".
Прошу пробачення.
Тепер час отримувати подарунки!
Ну ж бо!
Виходить, це я у всьому винна.
Я лише сказав, що нічого не брав.
Отже, це я!
Але так і є!
Ні! Це ти сказав мені, що валіза відкрита. Інакше я б не дізналася.
Могла б мене не слухати і нікуди не ходити.
Я знаю, чому ти бісишся! Бо отримав не вертоліт, а кольорові олівці!
Стули пельку!
Недоумок!
Стули пельку!
Ти просто дурень.
Стули пельку!
Чотири роки тому ти носила цей розмір...
Він не змінився.
У мене є подарунок для Люсі. Я сам подарую їй, пізніше.
Дякую, Ахмаде.
Тобі не можна палити!
Вона ніколи так не затримувалася.
Піду пошукаю її.
Де?
Не знаю. На березі, на вулицях, на станції. Де ключі?
Мають бути у тебе.
Можна я поїду з тобою?
Так... Якщо хочеш.
Може, вона не захоче йти з ним.
Чому вона плакала вчора у ресторані?
Хто тобі сказав?
Я зателефонувала Шаріару і він розповів, що вона розплакалася.
А сьогодні не прийшла додому.
Що ти їй розповів, цікаво?
Ти не казала їй, що вагітна?
Ти що, розповів?
Я вирішив, що тоді вона заспокоїться...
Ось чому вона не приходить.
Ти не мав права їй казати!
Я не знав. Теж мені, секрет Полішинеля.
Рано чи пізно вона б дізналася.
Уявляю, в якому вона стані.
Її хвилює не твоя вагітність.
А що ж? Що її хвилює?
Схоже, вона про все знає.
Про що ти?
Не можу знайти ключі.
Пошукай як слід!
Пізніше поговоримо.
Як це - "все знає"?
Поясни, що ти маєш на увазі.
Вона знає, що дружина Саміра намагалася накласти на себе руки через вас.
Вона зробила це, бо...
Я зателефоную тобі завтра.
І де ключі?
Я їх знайшов.
Тоді що ти тут робиш?
В якому сенсі? Я що, комусь заважаю?
Ні, але...
Проїхали.
Вибач.
Зачекай, я з тобою.
Ахмаде!
Що?
У його дружини давно була депресія.
Я якось зустріла її в аптеці. Була видно, що вона хвора.
Але чому?
Що означає "чому"?
Нічого, неважливо.
Або кажи, або тримай язик за зубами.
Ти сказала, що вона здавалася хворою.
Не здавалася, а була хворою! Я сказала, що вона була хвора!
Досить, це вже занадто.
Ти зрадів, що я винна?
Я більше тебе не слухаю.
Ти попросила мене поговорити з твоєю донькою і дізнатися, що з нею.
Я розповів тобі, що її турбує. Крапка.
Що ж, вона помиляється.
Треба з нею поговорити.
Що ти їй скажеш?
Гадаєш, вона тобі повірить?
А ти мені віриш?
Яка різниця? Головне, щоб вона вірила.
Чому ти мені не віриш? Що дивного у моїх словах?
Я не вірю, що мати п'ятирічної дитини накладатиме на себе руки через депресію.
І це кажеш ти?
Ти забув, в якій ти був ситуації?
Вона намагалася вкоротити собі віку, коли малюкові було дев'ять місяців.
У той час я жила з тобою! У неї була післяпологова депресія.
Хочеш знати, які ліки купував їй Самір?
Ти надовго у Парижі?
У мене поки що немає квитка назад.
Навіщо було приїжджати?
Всі питання стосовно розлучення міг владнати адвокат.
Так, але я так вирішив. Хотів побачити дітей і Марі-Анн, щоб розійтися друзями.
Не схоже, що ви розійшлися. Здається, вас багато що об'єднує.
Ні. Чому ти так вирішив?
Коли колишнє подружжя не бачилося чотири роки
і відразу починає сваритися, значить воно багато про що не домовилося.
Ми сперечалися стосовно Люсі.
У Люсі одна проблема - це я.
Ні, річ не в цьому.
Тоді у чому?
Щось особисте, куди я не повинен сунути носа?
Ні, нічого особистого.
Тоді розкажи, у чому річ! Ти в курсі, що Марі-Анн вагітна?
При цьому вона палить і нервує. Це погано.
Я теж за неї хвилююся. Раніше вона не палила.
Я не дозволю, щоб дівчина зіпсувала їй життя.
Якщо є проблема, треба розібратися.
Заспокойся. Це непорозуміння.
Чому воно триває і триває?
Якщо ти наполягаєш, Марі-Анн тобі розповість.
Дай їй спокій!
Люсі весь час думає про твою дружину.
Вважає, що вона намагалася вкоротити собі віку через наш роман?
Ти все знаєш?
Я вас підслухав.
І?
Причина - одна дурна історія з клієнткою.
Здається, у неї була депресія.
Так. Інакше навіщо накладати на себе руки через таку дрібницю...
Але якщо Люсі не вірить? Що можна зробити?
Можу відправити до неї приймальницю, яка все бачила.
Треба викликати поліцію, нехай розпочнуть пошуки.
Вже бувало, щоб вона не приходила?
Ні, це вперше.
Може, вона вирушила до батька?
У Брюссель?
Хіба він не в Парижі?
Ні, він повернувся у Брюссель.
Думаєш, вона могла поїхати до нього?
Ні. Вона з ним теж на ножах.
Хочеш, я йому зателефоную?
Краще, якщо це зробиш ти.
Я сумніваюся, що вона вирушила у таку далечінь.
Гаразд, я сама зателефоную.
Добре, дай мені його номер.
Шахріар телефонував двічі. Просив передзвонити.
Де телефон?
У кухні.
Чому вона вбила це у голову?
Про що ти?
Про самогубство Селін.
Не знаю.
Ні. Добре, дякую.
Дякую. До побачення.
Тримай. Що це?
Телефон батька Люсі. Будь делікатнішим, у нього хворе серце.
Вона у Шахріара.
Вона прибігла у ресторан, і він відвів її до себе додому.
Він телефонував сюди двічі. Чому він нічого не сказав?
Він же знав, як я хвилююся!
Я поясню...
Чому він не сказав, де Люсі? Я божеволіла від тривоги! Чому він не сказав?
Я поясню.
Він пояснить! Що ти хочеш мені пояснити?!
Що тут відбувається?
Нічого.
Я попросив тебе не казати нічого при ній!
А я тебе прошу не підвищувати на мене голос.
Я бажаю знати, чому він не сказав, що Люсі у них?
Люсі взяла з нього слово.
З кого?
Вона сказала, що залишиться, якщо він нікому не скаже.
Він хотів заховати дівчину? Це нормально?
Що ти кажеш?
Навіщо він її заховав?
Він її пожалів!
А матір йому не шкода?
Де ключі від машини?
Куди ти?
За нею.
Марі-Анн....
Я хочу, щоб вона сіла і ми про все поговорили.
Зараз?
Негайно!
Вона думає, що ми не знаємо, де вона.
Мені плювати! Я хочу, щоб вона зрозуміла, як я змучилася!
Зрозуміла, що я не винна у долі цієї жінки!
Вона з тобою не піде.
Якщо вона не піде, я викличу поліцію. Присягаюся!
Поліція привезе її додому сьогодні. А завтра що? Все повториться знову.
Або вона їде сюди, або вирушає до батька у Брюссель.
Вона не повернеться, поки я тут.
Заходь.
Добрий вечір!
А ти не поспішав.
Ти що, парасольку загубив?
Ні.
Постав сюди. Як ти дістався?
На метро.
Треба було взяти таксі.
Я не знайшов таксі.
Добряче ти вскочив.
Дівчинка спить?
Так.
Коли вона з'явилася?
Пізно. Схоже, вона шукала тебе.
Чому ти не зателефонував? Її матір так хвилювалася.
Я не міг зателефонувати, у тебе немає мобільного. А вдома тебе не було.
Якби я розповів матері, вона б примчала сюди посеред ночі.
Що з нею?
Вона вигадує всяке.
Люсі... Люсі! Люсі!
Пробач, що розбудив. Мама тебе чекає.
Вона хотіла приїхати, але я вмовив її залишитися.
Ну ж бо, підводься. Де твоя куртка?
Я не повернуся.
Сьогодні не повернуся.
Добре. Я зателефоную їй, і ви поговорите.
Алло! Марі-Анн? Ти тільки не хвилюйся.
Алло! Так.
Я переночую тут.
Чому ти відключилася?
Це вона відключилася.
Їдьмо.
Ні.
Вставай. Ми все обговоримо.
А тепер послухай мене уважно.
Ти пам'ятаєш останні місяці, коли ми жили разом? Пам'ятаєш?
Так.
Ти пам'ятаєш, в якому я був стані?
Так.
Я весь час нездужав. Я не працював, нікуди не ходив і взагалі не хотів жити.
Коли твоя матір сказала, що Селін наклала на себе руки через депресію,
я чудово знав, що таке можливо.
Незважаючи на маленьку дитину.
Ти теж думав про самогубство?
Так, іноді.
Ти теж хотів випити отруту у нас перед очима?
Що?! Ні.
Дивись: жінка приходить на роботу до чоловіка
і випиває пляшку розчинника перед очима свого сина.
Думаєш, це просто через депресію?
Чому вона не випила снодійне, щоб померти уві сні?
Ми не можемо всю ніч сидіти і фантазувати. Це все здогади.
Завтра ми зустрінемося зі співробітницею Саміра. Вона все тобі розповість.
Ні...
Скажи їй, що я йду. Нехай повертається.
Буде краще, якщо ми з Фуадом поживемо окремо.
Збирайся, Фуаде.
Ходімо. Досить, ходімо.
Відпусти мене!
Ходімо, я сказав!
Досить, Фуаде! Ходімо!
Дякую.
Це ще що таке? Я сказав: "Виходимо", отже виходимо!
Поглянь на мене! І слухай, коли я кажу!
Відпусти!
Що? Повтори. Що ти сказав?
Відпусти мене.
Щоб більше такого не повторювалося. Поглянь на мене.
Що з тобою сталося?
Твоя подушка.
Ні.
Що з тобою?
Що з тобою, Фуаде? Кажи!
Я хочу назад до Марі.
Ми певний час поживемо вдома.
Ти казав, що наш дім тепер там. Назавжди.
Так, але дещо змінилося.
Повернувся той чоловік?
Ні.
Я вчора погано поводився?
Ні, звісно.
Чому Люсі тебе не любить?
Вона думає, що я заберу її маму.
Але вона не любить свою маму.
Звісно, любить. Всі діти люблять своїх мам.
Ти ж сумуєш за своєю мамою.
Так, але вона більше не з нами.
Хочеш, ми поїдемо до неї завтра?
Ні.
Чому?
Я її боюся.
Чому?
Вона мертва.
Не можна так казати, Фуаде.
Якби вона померла, її б не тримали у лікарні з апаратами.
Якщо їх відключити, вона помре?
Тоді чому їх не відключать?
Бо ми не знаємо, хотіла вона жити чи померти.
Мама хотіла померти.
Чого ти так вирішив?
Вона хотіла себе вбити. Отже, вона хотіла померти.
Пробач, тату.
Ну ось. Ось пляма.
Його дружина теж працювала у хімчистці?
Так. Усього кілька днів. Це Самір привів її, щоб вона трішки розвіялася.
Того дня у Селін була сварка...
Селін - це дружина Саміра?
Так, дружина Саміра.
Вона посварилася з клієнткою, яка заявила,
що пляму на одязі поставили у хімчистці.
А Селін відповіла: "Ні, пляма вже була".
І це все?
Потім я сказала: "Залиште сукню до завтра, ми спробуємо відіпрати".
Тут Селін наче збісилася. Закричала: "Чого ти лізеш?!
Ти тут не хазяйка! Не твоя справа, і ніякої плями не було!"
Потім схопила сукню і викинула її на тротуар.
Клієнтка викликала поліцію і подала скаргу.
Я відразу вирішила піти.
Ви працюєте "у чорну"?
Так, "у чорну".
Але Селін сказала: "Ти маєш залишитися, будеш свідком,
що пляму поставили не у хімчистці".
Я потай зателефонувала Саміру, щоб він прийшов.
Самір приїхав, вибачився перед клієнткою і сказав:
"Будь ласка, заспокойтеся, ми вам заплатимо
і на ці гроші ви купите нову сукню".
Клієнтка відповіла: "Добре, я згодна. Але нехай вона вибачиться".
А Селін відмовилася.
Вона почала кричати на мене, мовляв:
"Як ти посміла зателефонувати Саміру?"
Я стала збирати речі, тоді до мене підійшов Самір, узяв мене за руку,
ось так, і сказав: "Ні, ти залишаєшся". А дружині сказав: "Іди".
Він виставив її за двері при клієнтці і при мені. А я залишилася.
За скільки днів до самогубства це було?
Чотири чи п'ять.
Я можу йти?
Дякую.
Ти не даси нам чаю?
Хвилину.
Ось що таке депресія. Будь-яка дрібниця може переповнити чашу.
За день до самогубства я переслала їй е-мейлом
любовне листування між мамою і Саміром.
Що ти збираєшся робити?
Поїду в Брюссель.
Що за дурниця? У будинку батька ти і двох днів не витримаєш.
Ти повинна повернутися до матері.
Я не можу дивитися в очі людині, чию дружину я занапастила.
Не можу дивитися в очі його синові.
Ану присядь.
Хочеш, я тобі допоможу?
Ти нічого не скажеш мамі?
Послухай...
Ні, я не хочу, щоб вона дізналася!
Сядь, я тобі кажу!
Заспокойся.
Бачиш, даремно я тобі розповіла.
Зачекай. Послухай мене.
У тебе є вибір: ти збережеш свою таємницю
і страждатимеш довіку або поговориш з мамою.
Що це змінить?
Можливо, це вплине на її рішення вийти заміж.
Вона все вирішила. Вона вагітна.
Що, як вона дізнається про це, коли народить або через кілька років?
Тоді буде точно занадто пізно.
Якби я хотіла, то вже розповіла б їй.
Люсі, питання не в тому, хочеш ти цього чи ні.
Запитай себе - чи важливо це для твоєї матері?
Вона має право знати.
Привіт, мамо!
Привіт! Ти як? Будь ласка, відчини двері.
Ти що, купила чіпси?
Так, я купила чіпси.
Ти вдома?
Я був нагорі, з Люсі.
Усе гаразд?
Як минула зустріч?
Яка зустріч?
Зі співробітницею Саміра.
Так-так. Усе було чудово.
І що ж?
Ти казала Люсі, що я буду в Парижі?
Ні.
Звідки ж вона дізналася?
Вона знала?
Звідки?
Не знаю. Може, вона читає твою пошту.
Де це стоїть?
Щось сталося?
Пройдімося?
Ні, я втомилася.
У чому річ, Ахмаде?
Ти хочеш жити з татом? Я поїду з тобою.
Ні, ти повинна залишитися з мамою.
Я хочу жити з тобою!
Це погана ідея.
Татова дружина така дивна.
Люсі!
Усе буде добре.
Те, що розповів Ахмад, правда?
За що ти так зі мною?
Що я тобі зробила, маленька ти погань?! Що я тобі зробила?
Марі, ні!
Відповідай, погань!
Що ти робиш?
Заспокойся!
Тихо! Досить!
Досить...
Відпусти! Відпусти мене!
Ти обіцяла не сварити її.
Геть із цього будинку! Геть!
Вийди, Люсі.
Відпусти мене!
Їй і так нелегко...
О, Боже...
Я вмовив її все тобі розповісти. Вона могла заборонити мені говорити.
А я міг порадити їй зберегти таємницю. Ти б це вважала за краще?
Стули пельку, нарешті!
Що ти тут робиш?! Іди геть! Ти мені огидна! Забирайся!
Припини!
Забирайся з моїх очей! Геть звідси!
Заспокойся, я сказав!
Іди у свою кімнату. Іди, люба.
Не забувай, що ти написала ці листи. Вона лише їх відправила.
Я не бажаю тебе слухати. Іди.
Терпіти не можу, коли ти починаєш читати мені мораль. Ненавиджу!
Я не читаю тобі мораль.
Ти сама попросила мене поговорити з Люсі і з'ясувати, що з нею!
Ні! Я покликала тебе сюди не через Люсі!
Я попросила тебе приїхати, щоб підписати ці бісові папери...
Зачекай.
І більше не бажаю тебе бачити!
Послухай!
Чому ти не просила мене приїхати минулого року?
Якого біса я маю розбиратися у всьому цьому лайні?!
Пішов ти!
Я не знав, що ти виходиш заміж.
Уважно читай пошту!
Ти не зняла мені номер.
Про що ти кажеш?
І поклала мене у спальню з його сином. Навіщо?
Я написала тобі...
Ти покликала мене, щоб помститися. Тільки задля цього!
Так, ти цілком правий. Ти задоволений?!
За хвилину до входу у залу суду ти оголосила, що вагітна. Чому?
Коли ти нарешті підеш? Хіба ти не хочеш? Іди.
Прошу тебе.
Вона йде!
Люсі! Куди ти зібралася?! Повернися!
Хто ти такий, щоб мені наказувати?
Люсі, прошу тебе, буде лише гірше. Твоїй мамі зараз погано.
Навіщо ти їй розповів?
Ти мені дозволила.
Ти не залишив мені вибору.
Я не хотів, щоб ти страждала все життя.
Зараз я, по-твоєму, не страждаю?
Мені добре?
Зачекай.
Ти можеш позичити мені грошей?
Зачекай. Я їду з тобою...
Зачекай!
Я піду.
Ахмаде,
можна тебе запитати?
Так.
Що було у тих мейлах?
Не знаю.
Люсі!
Повернися...
Ахмаде, поглянь на мене.
Тобі не варто думати про все це. Відріж і викинь.
Пам'ятаєш нас із Митрою? Відріж.
Ніхто не всесильний.
Може, якби я не пішов чотири роки тому...
Пішов би через рік. Або через два.
Ти не створений для такого життя.
Я з самого початку тебе попереджав. Треба вибирати, де ти.
Не можна сидіти між двох стільців. Ти не можеш бути і там, і тут.
Ти йому розповіси? Не треба цього не робити.
Лягай спати.
Вимкни світло, будь ласка.
Самір тут?
Так, нагорі.
Привіт!
Привіт, Фуаде!
Усе гаразд?
Так. Заходь.
Ти не зайнятий?
Ні. Заходь, я зараз.
Що це таке?
Її парфуми.
Я віднесу їх у лікарню, там проведуть експеримент.
Медсестра сказала мені, що нюхова пам'ять зберігається до кінця.
Це ж твої.
Вони їй подобалися.
Що таке?
Нічого.
Чому ти не заходиш?
Я піду.
Не люблю, коли ти приховуєш свої почуття.
Я нічого не приховую.
Ти чимось незадоволений? Адже це гарна новина, що ще є надія?
Що я повинен відповісти?
Ти не можеш вибрати між нею і мною.
Тебе осяяло сьогодні, щойно?
Ні. Я відчуваю це давно.
А точніше?
Що означає "точніше"?
Останнім часом ти не казала про це.
Я давно хотіла поговорити з тобою, але не зважувалася.
Я не була впевнена у собі.
І що ти відчуваєш тепер?
Я потрібна тобі, щоб допомогти забути її.
А кого ти хочеш забути зі мною?
Нікого.
Ти впевнена?
Може, я повинен втішити тебе після невдалого шлюбу?
У такому разі я не зберігала б дитину.
Це випадковість.
Я хотіла зберегти її.
Ти зберегла її, щоб позбутися чоловіка
і переконати себе, що все залишилося в минулому.
Але ти сама у цьому не впевнена. Інакше ти б поселила його в готелі.
Думаєш, я не бачу, в якому ти стані?
Я просто не впізнаю колишню Марі!
Просто я дізналася, через що твоя
дружина намагалася накласти на себе руки...
Прошу, не вплутуй її сюди.
Вона все про нас знала.
Не повторюй вигадки своєї доньки!
Якби вона щось запідозрила, вона би мені сказала.
Вона ніколи не запитувала про мене?
Що, наприклад?
Не знаю. Наприклад, чому я так часто приходжу.
Для неї ти була звичайною клієнткою.
А тебе вона не підозрювала?
Ні.
Але я майже шкодую про це. Якби вона підозрювала, що у мене роман,
це означало б, що вона мене кохає.
Люсі відправила їй наші листи.
Звідки вона взяла електронну адресу?
Твоя дружина сама їй дала.
Вони жодного разу не зустрічалися...
Люсі зателефонувала у хімчистку і сказала,
що може відправити їй наші листи, якщо вона захоче.
Твоя дружина погодилася.
Коли вона їй телефонувала?
Напередодні самогубства.
Наімо, можна тебе на секунду?
Коли ми посварилися з Селін... Пам'ятаєш, я тоді її прогнав?
Так.
Вона не заходила сюди потім?
Ні.
Навіть дорогою додому?
Ні. Я її тут не бачила.
Вона весь час була нагорі?
Так. Вона спустилася вниз лише у день трагедії.
А напередодні?
Ні. А що?
Мені сказали, що хтось телефонував і розмовляв із моєю дружиною.
Іди.
Доброго дня!
Дякую!
Можеш мене підмінити?
Саміре!
Пробач, мамо.
Обіцяй більше ніколи не брехати мені.
Коли я тебе обманювала?
Ти нібито відправила їй наше листування.
Не бреши мені. Добре?
Чому ти вирішила, що це неправда?
Її не було того дня у хімчистці.
Але я з нею розмовляла.
Ні.
Так! У неї був акцент.
Його дружина - француженка.
Доброго дня!
Навіщо ти це зробила?
Що?
Навіщо ти це зробила?
Що я зробила?
Навіщо представилася моєю дружиною і дала Люсі її адресу?
Пробач.
Я не прошу вибачень. Відповідай - навіщо?
Кажи!
Вона мене ненавиділа.
Ненавиділа? Ти щось зробила?
Ні...
Чому вона тебе ненавиділа?
Вона думала, між нами щось є.
Он як? Чому б це?
Бо ви взяли мене на роботу без документів. І у неї з'явилися підозри.
Вона тобі так сказала?
Ні.
Тоді звідки ця маячня?
Вона вічно була мною незадоволена, от я і вирішила...
Що вирішила?
Іди.
Вона жодного разу не просила тебе звільнити.
Вона була така...
Іди!
Вона хотіла, щоб ви мене прогнали.
Що вона робила?
Кажи! Що?
Різне...
Наприклад? Що вона робила?
Пробачте.
Що?
Того дня, коли був скандал і клієнтка викликала поліцію,
Селін хотіла, щоб я неодмінно залишилася.
І що?
Вона хотіла, щоб вони мене впіймали.
І це все? І тому вона тепер у комі?
Іди. Геть.
Я сама діставала сукню з машини. Випрасувала і запакувала.
Плями не було.
Іди!
Вона поставила пляму, щоб нашкодити мені.
Я працюю тут цілий рік і жодна річ не вийшла з машини з плямою.
Скільки я тобі винен?
Я працювала без відпочинку цілими днями...
Скільки?
Не було плями! Присягаюся вам!
Жодна річ не виходила з моїх рук із плямою!
Ні!
Іди!
Геть звідси.
Я хотіла довести їй, що між нами нічого немає.
Ви були весь час такий засмучений, пригнічений...
Думали про когось іншого, а вона вважала, що винна я.
Того дня ви сказали, що я залишаюся і взяли мене за руку, а її прогнали.
Я бачила її очі і знаю, що вона подумала.
Через твої фантазії мати цієї дитини вже вісім місяців наче овоч!
Це сталося не через мене.
Це ти дала адресу Селін маленькій мерзотниці!
Вона їх не читала, інакше би знала правду.
Чому вона випила розчинник у мене на очах?
Вона могла це зробити там, в аптеці. Чи нагорі.
Чому переді мною?
Наімо!
Вона не повернеться?
Хто?
Наіма.
Ні.
Чому?
Бо вона погано вчинила.
Але вона вибачилася.
Є речі, які не можна пробачити.
Наприклад?
Що це?
Нічого.
Я хочу поїхати до Леа.
Зараз туди не можна.
А коли? Коли?
Коли дізнаємося, що з мамою.
А коли ми дізнаємося?
Не знаю.
Мені нудно сидіти вдома самому.
Приходь вниз, коли тобі нудно.
Мені там не подобається.
Саміре!
Доброго дня!
Привіт!
Іди нагору, Фуаде.
Усе гаразд?
Ми потім поїдемо до Марі?
Іди, збери свої речі.
І намалюй мамі малюнок. Гаразд?
Добре.
Сідай.
Гадаєш, вона отримала наші листи?
Не знаю.
Якби вона їх прочитала, то сказала б щось.
Після того скандалу ми не розмовляли. До фатального дня.
Припустимо, вона їх прочитала.
Вчора ти сказав, що їй було наплювати - є у тебе хтось чи ні.
Це не так?
Можливо.
Я вважаю за краще думати про теперішнє.
Не важливо, що було в минулому. Важливо, що ти носиш нашу дитину.
Решту треба забути.
Чи зможемо ми?
Постараємося.
А якщо ні?
Як твій зап'ясток? Краще?
Ще болить.
Ти ходила до лікаря?
Це через брак кальцію. Малюк все забирає.
Який у тебе термін?
Два місяці.
Я думав, ти пошкодила руку, коли фарбувала стіни.
Точно не знаю. Можливо.
Я хочу сказати тобі одну річ перед від'їздом.
Що саме?
Чому я пішов тоді, чотири роки тому.
Неважливо.
Я хотів пояснити.
Ні. Я не хочу дивитися назад.
Забудьмо.
Що ж, я йду.
А як же твої речі?
Вони мені не потрібні.
Забери їх.
Бувай.
Чим ви займаєтеся?
Хочемо дістати вертоліт.
Він застряг на дереві.
Вже зламали, чортенята.
Ні, він застряг!
Давай! Дотягнешся?
Я шукаю.
Обережно там...
Тягни на себе!
Ти їдеш?
Так. Я їду.
До побачення, Фуаде!
До побачення.
Бувай.
На жаль, вона не виявила реакції.
Зовсім?
Я не зафіксував.
Отже, подряпини на животі нанесені несвідомо?
Можливо. Як я вже казав, дослідження не дозволяють
зробити висновки про стан її свідомості.
Раніше вона себе не дряпала.
Я не впевнений, але це цілком могли зробити санітари, коли перевозили її.
У хворих дуже ніжна шкіра.
Лікарю, як переконатися, що це зробила не вона?
За допомогою нових досліджень.
Але навіть за негативного результату є надія.
На даному етапі ми нічого не можемо виключати.
Я поставила парфуми біля голови.
Пробачте, ви всі відкривали?
Ні, кілька зразків.
До побачення.
Якщо згадаєш цей запах, Селін, стисни мою руку.